La tramitació de la ridícula “Proposició de llei de protecció dels denunciants i altres mesures de lluita contra la corrupció” a Catalunya
No cal entrar en detalls: gairebé CAP de les profundes de protecció que es necessiten es garanteixen seriosament i concretament a la proposició de llei.
![La tramitació de la ridícula “Proposició de llei de protecció dels denunciants i altres mesures de lluita contra la corrupció” a Catalunya](https://www.tercerainformacion.es/wp-content/uploads/2017/05/ridicula-proposicio-llei-proteccio-denunciants-corrupcio-catalunya-img2-scaled-950x0-c-default.jpg)
Demà, al Parlament de Catalunya, es vota la tramitació de la “Proposició de llei de protecció dels denunciants i altres mesures de lluita contra la corrupció” del grup parlamentari Ciutadans [expedient (1) / text (2)]
Xnet com a alertadors que alliberen informació rellevant per l’interès general i per destapar corrupció i abusos, i com a grup pioner de la societat civil en la lluita per la protecció tècnica i legal de les persones que denuncien [veure el nostre Decàleg (3), 2015] [veure la Bústia d’Xnet (4)] hem fet sonar l’alarma sobre l’operació cosmètica i perillosa que amaguen les diverses lleis que C’s ha presentat tant a Catalunya com al Congrés de l’Estat espanyol.
Recentment, hem liderat la campanya “Torna la Stasi” [#VuelveLaSTASI– (5,6)] senyalant i proposant esmena (7) a les gravíssimes amenaces contra els drets civils que suposa la proposició de llei integral de “Lucha contra la Corrupción y Protección de los Denunciantes” de Ciudadanos en l’àmbit d’Estat espanyol, alarma que ara està essent replicada per altres grups i entitats que fins fa poc l’havien defensat com a proposta positiva.
La proposta de Ciutadans de Llei de Protecció dels Denunciants a Catalunya s’emmarca dins d’aquesta operació per desactivar la necessitat real de noves legislacions capaces de donar a la societat civil el pes que té i mereix en la lluita contra la corrupció i de preservar les eines que ha costosament construït en aquest sentit.
El redactat és molt general i poc desenvolupat. Es tracta d’una proposta buida de mesures concretes reals. Amb només 7 pàgines és més aviat una llei redactada a corre-cuita per ocupar l’espai polític d’aquestes reivindicacions civils. No recull cap de les reivindicacions (3) bàsiques de la societat civil o de les organitzacions internacionals que s’ocupen de la matèria.
No cal entrar en detalls: gairebé CAP de les profundes mesures de protecció que es necessiten es garanteixen seriosament i concretament a la proposició de llei.
I no només això. Com passa amb la proposta al Congrés, la idea de fons no és inclusiva sinó que deixa expressament fora una gran part dels afectats. L’article 2n assenyala que “Tota persona física i jurídica que denunciï i comuniqui indicis o fets reveladors d’irregularitats […] tindrà dret a la indemnitat jurídica plena en les seves relacions contractuals o legals amb els poders públics implicats o afectats per […] males praxis, frau, qualsevol tipus d’il·lícit amb possible rellevància administrativa o penal”. Aquest redactat acota la protecció únicament a funcionaris i alguns treballadors i deixa desprotegits a tota la resta de treballadors, persones, consumidors, usuaris i ciutadania en general que pugui estar coneixement i vulgui denunciar corrupció i males pràctiques. Una visió anacrònica i gremial absolutament inconsistent que ja vàrem condemnar en la versió més detallada presentada al Congrés.
En la versió “light” presentada a Catalunya, no arriba a excloure expressament l’anonimat, però sí que aquesta exclusió és implícita en la reiteració de la idea de “confidencialitat” que ja vàrem criticar (8) en moltes ocasions. No preveu en cap moment la possibilitat de denúncia anònima tot i que l’anonimat és l’única protecció real que pot oferir-se a un alertador, i que l’anonimat és reconegut com a canal just i necessari per als procediments de denúncia fiscals a l’Estat espanyol i per organitzacions com l’ONU. Pel que fa als canals de denúncia, el redactat només exigeix que siguin “essencialment confidencials”. A hores d’ara, i després de l’escàndol de l’Oficina Antifrau que tant ha afectat Catalunya, és imperdonable que no s’hagi après l’abismal diferència que hi ha entre un procés anònim per disseny i la promesa de confidencialitat.
A causa del seu tarannà inespecífic, la proposta de llei a Catalunya no conté les mateixes gravíssimes amenaces per als drets civils presents en l’equivalent en l’àmbit d’Estat espanyol. Per això i després de conversacions amb els partits que ens han consultat – CUP, ERC, CSQP -, pensem que la millor alternativa en aquest moment és deixar passar a tràmit la proposta, però denunciant la greu operació cosmètica i de deslegitimació de les reivindicacions de la societat civil.
La nostra intenció és la de treballar coordinadament amb les diputades i diputats per esmenar en profunditat aquesta capsa buida i transformar-la en una legislació puntera i exemplar a Europa.
La tramitació permetrà obrir el debat per fer patent l’amenaça que suposa tergiversar la idea de la ciutadania com a real vigilant de les institucions i poders fàctics.
Pensem que Catalunya, amb una societat civil capdavantera en aquest tema des de fa temps (Xnet ho portem treballant des del 2010 amb reconeixement internacional), pot i hauria d’aspirar al desenvolupament d’una llei de protecció d’alertadors forta, completa i compacta, que pugui ser exemple a seguir a la resta d’Europa i a l’alçada dels millors estàndards internacionals. L’aprovació d’una llei de mentida suposaria una oportunitat perduda en aquest sentit.
Referències:
(6) Premsa:
http://www.eldiario.es/ politica/Activistas-Internet- Congreso-Ciudadanos- liberticida_0_627487907.html
Xnet